"Hotellguide, Sveits 1934"
"St. Moritz Feriere i Sveits"
- Gikk det bra? - Spør nervene mine.
Engelsken min holder ikke.
- Min datter knocker ut alle, hva? -"Knocker"? Hva betyr det?
- Et uttrykk, bare. - Vær glad om du ikke blir forkjølet.
Hei, Louis.
- Du hadde flaks, du! - Beklager at jeg skremte deg.
- Ingen fare, det ble...uforglemmelig. - Kom nå, vi har vært her lenge nok.
- Jeg må tilbake til hotellet. - Ingen flere hopp?
Nei, det var min siste sjanse.
- Din feil, forferdelige kvinne. - Nei, en dum liten hunds.
Jeg kunne ha dødd. Min siste dag her kunne ha blitt min siste.
- Din siste dag her?! - Du reiser vel ikke i kveld?
- Åja, med det siste toget. - Å, onkel Louis.
- Hvorfor kaller du meg onkel? - Du er jo som en onkel.
- Så søtt av deg. - Vi kommer til å savne deg.
- Mor blir kjempelei seg. - Tror du det?
- Hun forguder deg. - Ikke sant, far? - Jo, skatt.
Om det er min siste kveld, vil kanskje du og din kone spise med meg?
- Ja, det vil vi gjerne. - Onkel Louis...
- Jeg blir så sulten om kveldene. - Og søvnig!
- Du kommer til å ha lagt deg. - Jeg kan sove lenger i morgen tidlig.
- Vi spør mor. - Ja.
- Hvor er Jill? - Hun konkurrerer i leirdueskyting.
- Jeg håper hun vinner. - Mot hvem?
- Denne Raymond. - Da vinner hun.
- Liker du ham ikke? - Gjør du?
- Han er kjedelig, men velmenende. - Hvorfor liker du ham ikke?
Han har for mange tenner og for mye briljantin.
- Svorne fiender, hva? - Dere engelskmenn har sånn humor.
- Jeg håper jo ikke at De vinner. - De gjør det. De er vakker og dyktig.
- Skal vi sette i gang, da? - Er dere klare?
Mor, får jeg være oppe i kveld? Si ja, det bringer lykke.
Din rakker! Her er nålen du ønsket deg. Løp av sted og vær stille.
- Jeg fikk denne av mor. - Vær stille.
Jeg er ingen liten unge.
La det være en lærepenge. Få aldri barn.
- Det var din feil, ditt fehode. - Nei!
- Ungen din blir min ødeleggelse. - Hun er vel like mye din unge?
Taper jeg, kommer jeg til å fornekte henne for alltid.
Jeg beklager at De tapte, men er glad jeg vant.
- De er en fantastisk skytter. - De får meg til å rødme.
- Vi må gjenta det en dag. - Ja, det ser jeg frem til.
- Ja, da må De ta dette barnet. - Dere engelskmenn er fantastiske.
- Å, elskling. - Min elskede!
Min lunsj!
Hold tilbake dine kommentarer. Jeg stikker med en annen mann.
- Skatt, legg deg tidlig. Med Betty. - Stakkars far.
De slo min kone, og hun stikker med en annen mann. Fehund!
De er like morsom som Deres sjarmerende kone.
- Er det mors strikketøy? - Ja, hvordan det?
Donnez-le-moi! Gi meg det.
- Hva betydde det der? - Bry deg om dine egne saker.
- Hva synes du om engelskmannen? - Altfor kjølig.
Bortsett fra når han drikker for mye, selvfølgelig.
- Er den genseren til ham? - Ja visst. Trodde du den var til deg?
- Den skal bli et minne. - Å bære over mitt blødende hjerte.
Nei, far!
Å, se!
Jeg må...
Fort.
Si til Bob...
Det er en barberkost på mitt rom. Bring den til det britiske konsulat.
Eller til...Gibson.
Ikke ett ord om dette til noen.
Betty, vær snill pike og gå og legg deg. Så, gå nå.
- Et kulehull. - Skudd utenfra!
- Noen brev? - Ja, to.
Bob, han er død. Det er grusomt. Det er noe mystisk som skjer.
Du skulle gå til rommet hans. Noe om en barberkost.
- Her er nøkkelen. Hva betyr dette? - Det finner vi snart ut.
"Wapping. G. Barbor. Ta kontakt A. Hall 21. mars."
God kveld. Noen problemer? Hvis jeg var Dem... Gi den til meg.
Unnskyld, dette må forklares. Hvorfor var De på Mr. Bernards rom?
Det er i strid med reglene.
Ja, men det er lett å forklare. Kan De ringe den britiske konsulen?
- Ja visst, men først... -...har jeg noe viktig å si.
- Den britiske konsulen? - Ja takk.
- Kom til mitt rom et øyeblikk. - Selvfølgelig kan jeg det.
Det er en ren formatitel, men De må forstå min situasjon. Denne veien.
- Ikke glem telefonen til konsulen. - Nei da, det ordner vi straks.
Mario, post brevet.
- Jeg må snakke med min kone. - Inspektøren vil treffe dere separat.
- De kjente ham jo, han var en venn. - Ja, men vi visste ingenting om ham.
Unnskyld, men vet De om den britiske konsulen er i byen?
Ja, jeg mener, kan De...
Altså, den britiske konsulen, mannen som kommer med pakken, er han her?
Jeg mener ikke "herr". Jeg mener "her" i byen.
Hør her...er han her i St. Moritz?
Puh!
Den britiske konsulen... Est-il ici aujourd'hui?
Pokker også!
Jeg husker ikke hvor langt fra vinduet han var.
- Jeg må få snakke med min kone. - Inspektøren har gitt meg ordre.
- Hva kan jeg gjøre? Unnskyld meg. - Men jeg...
- Ja, hør her. Jeg må... - Kaptein Lawrence!
Del lå på disken i resepsjonen, og det stod "haster" på den.
Takk. Det er bra.
- De fikk jo ikke gå inn. - Jeg har en beskjed til min kone.
Familien Michison kan ikke komme til lunsj i morgen. Vi sier fra til alle.
"Ikke si hva De har funnet, for da ser De aldri Deres datter igjen."
Hva står det på lappen? Gi meg den!
- Jeg har ikke mer å tilføye. - Det der er det ingen vits i.
Den 10. mars reiste De og Mrs. Lawrence til Sveits.
Takk. - Ja.
- Til St. Moritz. - Ja.
- Med Deres lille datter. - Ja.
- Whisky og soda? - Takk.
-19. mars er dere i London igjen. - Ja.
Takk. Dere vendte tilbake... uten datteren.
- Ja. - En til Dem? - Takk.
- Hvor er hun? - Hos sin tante.
- Hva heter hun? - Mary.
- Og hvor bor hun med tanten? - I Paris.
- Gateadresse? - Vrient for en engelskmann å huske.
- En til Dem? - Takk.
Hvorfor var De så oppskjørtet den kvelden De forlot Sveits?
Jeg kan ikke huske at jeg var det.
Var det fordi Deres datter var blitt...kidnappet?
En sak til, han er jo ikke typen som mister hodet, snakker over seg.
Hvis du skjønner. Da jeg var i marinen...
- Er toget elektrisk? - Ja, 20 volt.
Beste gaven jeg har gitt piken. Hun leker ikke mye med det nå.
Det har hun aldri gjort. Du ga henne aldri en sjanse.
Ikke bli nervøs nå. Blir man det og begynner å miste grepet, og...
Jeg vet det.
Det går bra med meg.
Clive, du har Pullmannvogner og kullvogner på samme tog.
Ja, herregud!
- Var det alt De hadde å si? - Så absolutt.
- Jeg beklager, men jeg tror Dem ikke. - Deres borgerplikt, Mr. Lawrence!
- De kommer til å angre. - Ikke kom hit igjen.
Er De der fortsatt? Har De mistet fløyten eller noe?
Jeg er ikke politimann. Gibson. N. Woods, sekretær, utenriksdept.
Vet ikke hvem det er. Hei.
Deres venn Louis var en av våre folk, hemmelig agent.
- Det visste De vel ikke? - Nei, jeg er redd for det.
De fant ikke tilfeldigvis noe i denne kosten?
- Ikke noe spesielt, og nå... - Blir ens barn kidnappet, tier man.
- Det har jeg aldri sagt. - Del lå en beskjed i kosten.
Så spennende!
- Elskede, du har vel ikke sagt noe? - Han skulle akkurat til å gjøre det.
Gibson fra utenriksdepartementet er her og besøker oss.
Jeg forstår jo, men lytter dere, vil dere sette pris på at jeg bryr dere.
- Har dere hørt om Mr. Ropa? - Roper? Jeg tror ikke det.
R...o...p...a. Vet dere ikke hvem det er, blåser dere vel i om han drepes.
- Hva har dette med oss å gjøre? - Vær tålmodig, så forstår dere snart.
Louis Bernard ble drept fordi han visste at Ropa skulle drepes.
Så ble deres datter kidnappet. Hvorfor? Jo, for dere visste også om det.
Det stod på lappen i barberkosten. Ropa er i London og risikerer å dø.
Vi må beskytte ham, så fortell hva som stod der.
Nei, men jeg kan si hva som stod på en annen.
At vår datter er kidnappet, og sier vi noe, får vi aldri se henne igjen.
Hennes liv mot denne Ropas. Vi bryr oss jo ikke om han blir drept.
Hadde dere i juni 1914 hørt om Sarajevo?
Nei! Heller ikke om erkehertug Ferdinand.
Men etter en måned var det krig. En dere ikke visste om, drepte en annen.
Ikke si noe, Bob. - Jeg beklager, vi er ikke interessert.
Det der er kanskje sant, men vår datter er i fare. Det er det viktigste.
- Det forstår De vel? - Innser De hva slags mann dette er?
Sånne viker ikke unna for noe. Hvordan vet De at piken lever?
Det er en telefon til Dem på gangen. Det gjelder...Betty.
- Sett den over hit. - Ja visst.
- Hallo. - God ettermiddag, Mr. Lawrence.
Hør. Vi vil ikke forstyrre samtalen med mannen fra utenriksdept.
Vi vil bare minne om at om De sier noe, ser De ikke datteren igjen.
- Dette er siste advarsel. - Ja, men hvordan...
- Hva er det? - Noen prøver å lure meg.
Hvis De tror noen lurer Dem, vil De kanskje snakke med Deres datter.
- Hei, far. - Betty!
- Hei, skatten min. - Hei, mor. Er det deg?
- Har du det bra? - Ja.
- Masse å spise? - Spør hvor hun er.
Ja, mor.
- Hvordan klarer du deg uten meg? - Jeg savner deg sånn, jenta mi.
Onkel Clive og jeg har... lekt med togene dine.
Spør hvor hun er.
- Mor, jeg vil hjem. - Det gjør du ganske snart.
- Spør hvor hun er! - Jeg kommer og henter deg.
Skatt, hvor er du?
Mor, jeg...
Skatt!
Betty!
Vær tapper nå!
- Gjenkjente dere den første stemmen? - Herregud! La oss være i fred!
- Går det ikke an å spore samtalen? - Nei, televerket sier aldri noe.
Hallo, sett meg over til avlyttingen.
Hallo, G her, lyttet dere?
Hvor kom den siste telefonen hit fra? Wapping, en telefonkiosk.
Be Scotland Yard om å ha sivilkledde menn overalt i det området.
Vi henter dem fra andre områder. - Wapping. Sier det dere noe?
Overhodet ingenting.
Hender det noe, får dere skylden. Ikke hyggelig å ha på samvittigheten.
Jeg viser ham ut.
- Drøft det, og ring meg senere. - Ja. Takk. Farvel.
- Clive, hør her. Blir du med? - Hvor?
- Wapping. - Selvfølgelig. Jeg henter klær.
Hvis disse "sivilkledde" avsløres, vil de tro at vi har utpekt dem.
- Vår eneste sjanse er å handle raskt. - Jeg blir med.
Du blir her, ved telefonen. Vi ringer hvis vi har noen nyheter.
- Jeg kan ikke risikere å miste dere. - Du vil ikke miste noen av oss.
- Mat til deg, da? - Det ordner seg. Vil du ha dette?
BARBOR - TANNLEGE
Antagelig eneste G. Barbor i Wapping. Jeg vil ikke ha mer her, så vi går.
Se! Er ikke det der disse "sivilkledde"?
Kom igjen...
- Skal vi ikke gå inn? - Om et øyeblikk.
- Er dette ok? - Nei, du ser forferdelig ut.
- Hvis noen lurer, kom vi med båt. - God idé. Da jeg var i marinen...
Hvordan ser tennene dine ut?
Ja, det ser riktig ille ut. Kom nå!
- Litt dystert, ikke sant? - Jo.
God kveld.
- Min venn har forferdelig tannverk. - Jeg skal se på det.
Tenk på...
Nei, ikke trekk den ut!
Stakkar!
- Fem shilling. - Gi ham fem shilling.
- Vent litt. - Sjekk mine med det samme.
- Hva er det? - Forferdelig tannverk. Se på dem.
Vent her ute, og hold munn.
Vær så god.
- Har han kommet? - Ikke ennå.
- Nettopp kommet fra skipet? - Ja.
- Hvilket? - Saxon.
Det kommer ikke før i morgen.
Nei, men jeg gikk av i Tilbury og kom hit med toget.
- Harde tider for det skipet. - Ja, virkelig.
Hun har alt gjort sin siste reise.
- Ja, det jeg mente var... - Helt feil.
- Den reisen er en god stund siden. - Ja, det er klart. Jeg er så glemsk.
- Ingenting i veien med tennene Deres. - De har nok rett.
- Det gjør ikke like vondt nå. Jeg går. - Vent!
- Hva er det nå, da? - Det er en der som bør trekkes ut.
- Jeg tar sjansen - lar den sitte. - Sitt!
Burde ikke en anestesilege gjøre det der?
Har han kommet?
- Der er du, jo! Gikk reisen bra? - Nei, sjøsyk hele veien.
Det er siste gang jeg smugles inn i dette landet, for deg eller andre.
Du vil bli smuglet når, hvordan og hvor jeg enn bestemmer.
Jaså?
Det er din egen skyld med det navnet og det våpenet...
Du får betale prisen for å være et geni.
- Alt klart til i kveld? - Jeg har ordnet fin plass til deg.
Noen problemer med lille søle frøken Lawrence?
- Hun er stille som en mus. - Og hvor er den lille musen nå?
I et lille hull i bakken et sted. Du får se...
- Deres sisle jobb i kveld? - Nei, den første.
I hvilken retning gikk de?
- Hvor er Betty? Funnet ut noe? - Ja.
- Skal jeg ringe Jill? - Nei, skynd deg!
- Sikkert at de gikk inn her? - Jeg er nesten sikker på det.
Clive, se...
- Hva er de, Bob? - Soldyrkere. De er antagelig nakne.
- Vi går inn. - Ja.
Den kvinnen helt nederst
Til venstre for deg og meg
Hva er det som foregår?
Jeg skjønner ikke hva du mener
Lalala
Vær forberedt
Det blir snart problemer
Kanskje de som er her for første gang og ikke kjenner til-
-mysteriene hos Den første sirkel av Sjuende Ray,-
-lurer på hva som skal skje nå. Det skal jeg fortelle dem.
Før vi går over til mysteriene kun innvidde får vite, må vi...
...renses både i kropp og sjel.
Jeg ber derfor de som ikke alt hører til oss, om å gjennomgå en kontroll.
Stille seg under den fjerde sirkels ledelse.
Har vi noen her i kveld som vil... Kanskje De?
Slapp av. Hold øynene festet på dette lyset. Hele tiden...
Før De mottar den første graden, må Deres sinn være renset.
De føler Dem alt søvnig. Hører De meg?
Deres sinn begynner å tømmes.
De merker vel det? Det blir helt fullstendig tomt.
Ja, helt fullstendig tomt.
Det får holde så langt.
Vil alle de som ikke tilhører Fjerde Sirkel forlate oss i stillhet.
De skal vel ikke forlate Deres venn?
Hei.
God kveld.
Jeg håper du ikke var for tøff med ham. Han kan få slaganfall.
- Hvem? - George Barbor nede i Wapping.
Er det lov å røke her inne? Takk.
Jeg burde vel ha nevnt det. De må lære å kontrollere farsfølelsene.
Og ikke miste ting på gulvet...
- Tok du vår brors tille klenodium? - Å, det glemte jeg.
Unnskyld meg. Farlig.
Kanskje De vil være med i vår sirkel nå?
Mange takk. Unnskyld meg.
Det er jo vår venn skarpskytteren!
- Hyggelig å ses igjen, Mr. Lawrence. - Takk. I like måte.
- Kan min datter bli med hjem nå? - Nei, hun sover.
Ingen skyting! De vil vel ikke ha politiet her.
Spill på orgelet, ellers kan bråket høres ute.
Clive!
Gjennom vinduet! Ring til Jill. Si at hun skal gå til Albert Hall.
Ring politiet!
Jeg beklager.
Tilgi meg.
Ring Mrs. Lawrence. Si at hvis hun går til Albert Hall, så er datteren...
Kom nå.
Mr. Lawrence, vær så snill!
- Hallo! - Clive!
Jill, denne fyren vi lette etter...
Denne Hall, det er ingen fyr, men det ordentlige Albert Hall.
Vi er på sporet etter dem nå.
Bob sa at du skal gå til Albert Hall. Gjør hva du kan for å forhindre det.
- Men hvor...? - Rekker ikke nå, må til politiet.
- Er det Mrs. Lawrence? - Hun gikk nettopp ut.
- Var det alt for i kveld? - Nei, jeg vil du skal bli.
Jeg vil lage middag til mannen min og ikke bli innblandet i noe muffens.
- Rawlings. - Ja.
Se til at Mrs. Sprockel blir.
Er de forgiftet?
- En drink? - Mange takk. Gin Fizz.
- Er det her dere skriver prekenene? - Av og til.
Du må ikke rødme... Har du aldri vært ved havet?
- Fikk du tak i henne? - Nei, hun hadde gått.
Ja vel, vi kan sikkert ordne det på en annen måte, da.
Det er min venn som kommer med snutene.
Blir han plagsom, så skyt ham. Ingen hører det.
Farvel.
Nå er han her igjen.
Denne mannen har vært plagsom i kveld.
Min venn har en datter...eller...
Han kom hit for å lete etter henne, og disse typene er skurker.
Han er håpløs. Hans venner var ille, men han er enda verre.
- Han lager stadig scener i kirken. - Nå skal dere to høre.
- Anstøtende oppførsel. - Ja, dessverre.
Vi er ikke av de som beklager seg, men vi har vært meget tålmodige.
- Hva har De å si? - I kveld skulle min venn og jeg...
- Hvor er de? - Hvem da?
- Fløyten nylig... - Å ja.
Den engelske lovs lange arm trengte hjelp med vår venn til stasjonen.
Meget, meget motvillig lot han seg arrestere.
"Anstøtende oppførsel i en hellig bygning."
Jeg glemte jo.. Den lille, blir hun med oss?
- Mener du Betty? - En av de søteste unger jeg har møtt.
Hent henne.
For en myk mann som jeg fins det intet herligere enn en rørende scene.
- Som for eksempel...? - Når en far tar farvel med sitt barn.
Farvel for siste gang. Hva kan være mer rørende enn det?
- Du kommer til å bli skuffet. - Vi får se.
Hvorfor ser du på meg på den måten?
Betty!
Far!
Går det bra?
Lille skatt, morgenkåpen min... Hvor fikk du den fra?
Betty, jeg vil fortelle deg noe. Hør her...
Karakterene dine har kommet. De er kjempebra. Virkelig.
- Hvor er mor? - Fortell det...
I Albert Hall, skatt.
Scenen deres var så rørende at jeg holdt på å glemme.
- Hva er det? - En plate med musikken der i kveld.
- Fint, hva? - Og så?
Musikk er ikke like interessant for deg som skyteferdigheter.
Hvis du lytter, kjære Raymond, skal jeg vise nøyaktig når du kan skyte.
Hør nøye etter.
Der!
Akkurat da kan ikke skuddet høres.
Komponisten hadde sikkert satt pris på det.
- Ingen kommer til å merke noe. - Bortsett fra en, hva?
Ja. Du er meget dyktig, min venn.
Du må snart begynne. Det er uhøflig å komme for sent til en konsert.
Si til Mrs. Lawrence at hennes lille Betty og mannen har det bra.
- Noe annet? - Si at de snart forlater oss.
For å foreta en meget lang reise.
Hva sier Shakespeare? "En reise ingen vender tilbake fra."
En stor poet.
Å, far! - Slipp meg! Slipp meg!
- Der small det. - Jeg håper det for alles skyld.
Fort, der er han!
Følg etter den bilen. - Du blir med meg.
- Vel? - Alt i orden.
Hvem var det som skrek?
Vi ber om unnskyldning for forsinkelsen av konserten i Albert Hall.
Den kom av et mordforsøk på den europeiske diplomaten Mr. Rona.
Forsøk?
Vi kan meddele at skuddet kun forårsaket en rispe i Mr. Ropas skulder,-
-og at han har kunnet reise hjem.
Vi vender nå tilbake til konserten som allerede har begynt.
Det må ha vært fordi den forbaskede kvinnen skrek.
- Ble du skygget? - Ingen så meg.
- Ingen kan ha skygget meg. - Det håper jeg for din egen skyld.
Og for kjære lille Bettys.
Rop på de andre.
Herbert vil snakke med Dem. Kom!
Se ut.
Slipp oss frem.
- Ser ut som en proffjobb, synes jeg. - Baker!
Jeg vil du skal gå og banke på. Sørg så for at døren står åpen.
- Oppfattet? - Ja.
Fort! Kom!
Vet De noe om det huset? Vet De om piken er der inne?
Jeg vet ikke mer enn dere. De dro til Wapping, for min mann...
- Vi har ordre om å tømme gatene. - Jeg har ordre om å tømme mitt skrin.
- Noe mer, Vincent? - Nei.
Vi er sjanseløse mot revolvere, så jeg prøver å fremskaffe gevær.
Fra våpensmeden ved siden av. Jeg sendte en lastebil dit.
- Geværene er her. - Takk.
Send inn menn i huset midt imot. Gå inn bakveien.
Ta hånd om skytterne. Jeg sender dem inn.
- Evakuer husene! - Skal bli.
- Hvor er bakgården? - Gjennom kjøkkenet, denne veien.
Legg to i første etasje. Jeg tar med resten...
- Hvem sitt gevær er dette? - Mitt.
- Hva gjelder det? - Få bort familien Deres.
- Jeg er ikke gift. - Desto bedre for Dem.
Vent her ute, det er tryggere. Vi har noe å gjøre der inne.
- Det er best De venter utenfor. - Jeg ville bare se at alt er i orden.
Hold opp! Ingen konsert!
Pianoet kan gi beskyttelse. Vi flytter det dit bort.
Gå bort fra vinduet. Du kan bli drept.
Du må ut herfra. Politiet vil komme inn.
Ta av frakkene. Ikke rør gardinen før dere er klare.
Når dere hører min fløyte, åpner dere ild.
Ta den madrassen, så får dere litt beskyttelse.
Jeg kom fra et annet oppdrag, og skulle gjerne ha sovet litt på den.
- Den er fortsatt varm. - Hold opp, jeg sier det til din kone.
- Klar? - Vent litt.
Det må gå å ta seg inn. Kjenn på alle dørene.
Låste! Slå i stykker låsene!
De er inne.
De er tryggere lengre bort.
Ikke en sjanse...
- Det må mer ammunisjon til. - Hent den!
Nei, jeg gir meg. Jeg fortsetter ikke lenger.
Du sluttet deg til vår sak og kan ikke bare gi opp.
Vi burde ha tatt sjansen på å skyte oss ut.
Jeg har aldri ønsket at en politimann skulle skytes.
Nå får vi forsøke å bruke...barnet.
Hent henne!
Jeg har henne inntil meg, og treffer de meg, så treffer de henne også.
- De besvarer nesten ikke vår ild. - Herregud, se der!
Betty...
Stans skytingen!
Fort, ta ham.
Jeg er redd for å treffe jenta.
To mann henter jenta på taket.
Ta hånd om ham! - Dere andre følger meg.
Hei, lille skatt. Alt er i orden.
Ja, det er mor. Alt er bra nå.
Ja, alt er bare bra.